Välkommen till semifinalerna.
Semifinalerna, precis i tid.
Hej älskling!
Hej! Jag trodde att ni skulle vara ute och fira hans födelsedag idag.
Ändrade planer.
Jag hörde att du såg på basket så jag sa att nöjesfältet kunde vänta.
Ursäkta, jag måste hämta en sak.
-Varför sa du att jag såg på matchen? -Vad skulle jag säga?
Jag talade ju om det.
Just det, att du läste för blinda barn, jag glömde det.
Nu har jag rakvattensmannen på halsen.
Snälla låt honom titta med dig? Se det som din present.
Min present till honom är att han inte bor på hem.
Allvarligt talat. Jag vill se matcherna ensam.
Det är viktigt. Andelstipset hänger på detta.
-Vilket andelstips? -Vilket andelstips?
-Lyssnar du någonsin på mig? -Jag gallrar, det ska erkännas.
l basketslutspelen. Vinner mina lag, får jag två biljetter till St. Louis-
-för mästerskapsfinalen, allt ingår.
Skynda Douglas! Du missar försnacket.
Låt honom bara titta ihop med dig. För min skull.
-Okej då. -Tack.
Jag måste gå några ärenden.
Du ska veta att jag är tacksam.
-Det är väldigt snällt av dig. -Ja, men jag hatar dig.
Det är ett reportage om en spelare.
LeShandon Hawkins. Uppväxt hos sin mormor.
-Har du någonsin? -Aldrig.
...den mest fängslande historien i den här turneringen.
Visst har vi kul? Killarna tittar på korgbollsmatch.
Ja. Jajamän.
Har jag berättat att jag spelade i Oneonta Red Dragons?
lgår kväll och imorse.
De andra spelarna kallade mig Vildbenen Spooner.
Före det kallades jag bara Benen Spooner.
Oj, jag svarar.
Hallå?
Va? Jag kan inte. Jag satte mig nyss.
Jag tittar på matcherna med min svärfar.
Okej. Jag kommer på stört. Jösses.
Dåliga nyheter, Arthur.
En kollega har blivit jättesjuk. Jag måste hoppa in för honom.
Herregud, vem då?
Jo, det är Tom McJagger.
Nu kör vi med första uppkastet.
Vi har två minuter kvar av denna rafflande semifinal.
Hej pappa!
-Var är Doug? -Han gick.
Han var tvungen att hoppa in för McJagger.
Simpson söker någon att passa till...
-Vad gör du? -Vad då?
-Du skulle ju titta med pappa. -Jag försökte. Det var för plågsamt.
Så jag ringde mig själv från mobilen och låtsades att det var jobbet.
De påhittade telefonsamtalet igen? Han kommer att fatta det snart.
Jag börjar oroa mig när han fattat hur kardborrband funkar.
Kom in nu så äter vi tårta.
-Nej, jag har en chans att vinna här. -Kom in. Nu!
Okej.
Hawkins gör sig redo. Och det sista straffkastet är bra.
Nu står det 6 1 lika.
Vi återkommer till matchens slutminut efter det här.
Okej, jag är hemma från jobbet. Skynda.
Okej. Pappa, kan du komma hit lite?
-Ha den äran. . . -Tårta. Jag behöver laktastabletterna.
-Här är de. -Okej.
Ha den äran. . .
Nej, det här är ju normalstarka. Jag behöver extra.
Ät runt glassen bara.
-Ha den äran idag -Ha den äran idag
Ha den äran, kära pappa
Hallå? Va? Skojar du. . . Okej, jag kommer.
Jobbet igen. Helt otroligt.
Jag hatar hur de jävlarna utnyttjar hans godhet.
-Han är helt enkelt för snäll. -Ja, det är hans last.
Men du kan väl blåsa ut ljusen och önska dig något?
Okej, den där var blöt.
Vad önskade du dig då? En tigerunge?
Nej. lnte i år.
-Den blir inget 23:e gången gillt. -Vad önskade du dig då?
Jag önskade faktiskt att jag fick umgås mer med Douglas.
-Är det sant? -Ja.
Han är en så underbar ung man-
-men varje gång jag ska få njuta av hans sällskap-
-så slits han bort av jobbet eller av välgörenhetsarbete-
-eller så är han inlåst på sitt rum, sängliggande med feber.
Men, men. Nu njuter vi av den fina tårtan.
-Jag vann. Jag vann! -Jag trodde att du skulle jobba.
Nej, det var någon som ringde fel.
Jag ska till St Louis på finalen.
-Oj, så kul! -Det låter som ett fantastiskt äventyr.
Har du bestämt vem du ska ta med dig?
Ja, Deacon.
Såg du inte att jag spärrade upp ögonen och pekade med huvudet?
Jo, jag antog att du fått något slags anfall. Så jag gick.
Varför kan du inte...?
Nej, han följer inte med till St Louis. Det är sjukt att du ens ber mig.
Men jag ber dig bara för att det är hans födelsedag.
Han fick sin present när vi såg på TV.
-Men du såg ju inte på TV med honom. -Han torkade öronvax på mig.
Jag vet att det inte är en dans på rosor med honom-
-men han avgudar dig faktiskt.
Vet du vad han önskade sig när han blåste ut ljusen?
Att få umgås mer med dig.
-Hur vet du det? -Han sa det.
Sa han det, kan det inte uppfyllas.
-Doug. . . -Jag kan inte ändra på reglerna.
Jag ska förklara hur det ligger till.
Gör du detta för honom så ska jag aldrig be dig att umgås...
-. . . med honom någonsin mer. -Jaha, visst.
-Ja, säkert. -Jag är allvarlig.
Tar du med honom till St Louis så är det färdigt sen.
Du måste inte skjutsa honom mer.
Slut med att spela monopol, kinaschack, tumbrottning.
Och jag svär dyrt och heligt-
-att du aldrig måste smörja in hans nakna rygg igen.
Vänta, du nämnde bara ryggen. Du sa inget om framsidan.
Är det något på gång på framsidan som jag inte vet om?
-Okej, inte framsidan heller. -Okej då.
Hej allihopa. Välkomna ombord på flight 317 till St. Louis.
Se till att ni sitter bekvämt. Vi ska starta inom kort.
En sån underbar överraskning, Douglas. Tack än en gång.
Det var så lite så.
Jag har längtat efter att få umgås mer med dig.
Har du?
Jag sa precis till Carrie att jag ville umgås mer med dig.
Vi får njuta av vår tid ihop nu.
l fall vi inte ses så mycket mer när det här är över.
Ja, låt njutandet börja.
-Vad är det? -Mina sömntabletter.
-Flygrädd, alltså? -Jajamän.
Mer än en gång har jag stormat cockpiten i panik-
-men numera ses det med oblida ögon.
Hej, det här är kapten Bender.
Vi har visst lite problem med landningsutrustningen.
Vi hoppas kunna laga det snart så att vi kan lyfta.
Herregud.
Tråkigt att flyget är försenat. Men håll ut bara.
-Det du gör är jättesnällt. -Ja ja. Hur är det hemma då?
Det är väl okej. Jag gillar ju inte att vara hemma ensam.
Men det är bara en natt. Jag får försöka överleva.
Okej. Jag älskar dig.
Jag älskar dig också. Hej då.
Det här är kaptenen igen.
Våra tekniker kan inte laga landningsstället trots allt.
Men oroa er inte, vi ska ta er till St. Louis ikväll.
Vi har ett flyg via Pittsburgh-
-som avgår från gate två om cirka en kvart.
Okej Arthur. Kom nu, vi måste skynda oss.
Arthur. Arthur!
Douglas? Douglas?
Han är gammal.
-Jag är här. -Vad händer?
Vårt flyg blev inställt. Vi fick åka via Pittsburgh.
-Är vi i Pittsburgh? -Ja.
Jag har aldrig varit i Pittsburgh. Kom!
Vi tittar på stålverken. Vi dricker ur Monongahelafloden.
Vi ska gå ombord om tio minuter.
Då hinner vi precis köpa lite souvenirer.
-Jag kommer om ett ögonblick. -Vi har inget ögonblick!
Skit också.
-Gissa vem det är? -Hej Joe. Vad gör du här?
Jag har varit på en kompis begravning.
Mitt flyg går först om ett par timmar. Jag tänkte titta in och överraska.
-Ja, uppdraget fullbordat. -Ja.
Var är min grabb? Däruppe?
Nej, han har vunnit biljetter till en basketmatch-
-så han är på väg till St. Louis med min pappa.
Oj, så synd att jag missade dem.
Vad är detta? Håller du seans?
Nej, det är bara lite stämnings- belysning. Det behöver vi inte nu.
Är du mitt uppe i middagen?
Ja, jag äter bara lite sushi. Vill du ha?
Nej, sist jag åt det fick jag en binnikemask tjock som ett bebisben.
Men smaklig måltid.
Lystring, alla passagerare på flight 641 till St Louis.
Sista utropet för ombordstigning. Sista utropet för St Louis.
Fan, Arthur! Kom nu.
Hej, ursäkta mig.
Min svärfar gick iväg. Vänta fem minuter. Han måste med.
Beklagar. Är det inget nödläge, måste jag stänga nu.
Men det här är ett nödläge.
Min fru sa att om jag tog med honom behövde vi aldrig mer umgås sen.
Och ni ska veta att det är stort, för killen är skitjobbig.
Om migrän hade kofta och tuggade soppan, vore den Arthur Spooner.
Fattar ni vad jag menar? Arthur...
Tänk att jag just köpt en souvenir åt dig.
Arthur! Vänta en sekund bara. Arthur!
Hej, jag letar efter en kille som sprang iväg ditåt.
Kan du köra efter? Du får 1 0 dollar.
-Visst, hoppa in. -Okej. Tack så jättemycket.
Dra på nu.
Ös på. Ös på!
Gasa!
-Okej. -Okej.
lnte mitt livs bäst spenderade tio dollar, men tack.
BANKOMAT
Arthur... Hur kom du hit?
Jag sprang bara ett varv runt stolarna.
Nu stänger jag dörren. Ska ni på?
-Ja, det ska vi. -Nej, det ska vi inte.
Jag flyger inte till St Louis med en man som avskyr mig.
-Aldrig mer. -Nej, jag... Jag avskyr dig inte.
Jag hittade bara på det så att han skulle vänta. Kom nu!
Jag må vara en dum gammal gubbe, men jag är inte dum.
Du menade det du sa. Jag går inte ombord på planet.
Du har faktiskt rätt, Arthur.
Jag menade det jag sa. Varenda ord.
Varje gång jag får något bra-
-så kommer du med dina Musse Pigg-händer och slår undan det.
Vad har jag någonsin tagit ifrån dig? Nämn tre saker om du kan.
Min källare, min ostördhet och en fjärdedel av min lön.
Säg tre till om du kan.
Det finns tusentals fler. Vi kan ta det senaste, matchen nu.
Jag ville så gärna åka på matchen ikväll och du sabbade det.
Du ska inte få chansen att använda detta mot mig.
Jag ska ta dig till din jäkla match.
Kom igen, hur skulle det gå till?
KUNGLlG STJÄRNCHARTER
Hur går det för dig, Joe? Klar snart?
-Några sekunder till. -Okej.
Jag börjar bli darrig.
Okej.
-Sätt ner det försiktigt. -Okej.
Hur blev det? Vickar det än?
Jag märkte inte att det vickade förut, men det verkar bra nu.
Jag vet inte. Få se...
-Va, har ni inget vattenpass? -Bara det som kom med lådan.
lngen fara, jag kan göra ett på momangen.
Jag behöver ett par pappersmuggar, en pingisboll och lite olja.
-Bordet är bra nu. -Det är ju ditt hus.
Förra gången märkte jag att isen var lite dålig.
-Hjälp mig flytta kylskåpet. -Va? Nej!
-Vad är det? -Jag vill inte flytta fler möbler ikväll.
lnte slipa och lacka heller.
Jösses. Förlåt, Carrie. Jag stövlade visst in och tog över?
Ja, lite.
Jag ska nog åka till flygplatsen.
Jag väntar där på mitt flyg.
Förlåt att jag störde dig ikväll.
-Det var kul att ses, Carrie. -Nej, Joe...
Vänta lite, är du snäll.
Jag vill att du stannar. Det är säkert.
-Är det? -Vi kan väl sitta och prata?
Ha ett normalt besök utan elverktyg och pappersmuggar.
-Det vill jag gärna. -Jag också.
-Tack. Utan er hade vi inte haft minjan. -Tja, såna är vi.
Det där var löjligt.
Tur för dig att jag lett drejkurser på en kibbutz-
-annars hade jag aldrig snackat in oss här.
Hade jag haft tur hade du inte bott i min källare.
Hade jag haft tur vore du inte så fet.
-Vad har det med tur att göra? -Jag hör dig inte, du är för fet.
-Herregud. Vad var det där? -Jag vet inte.
Mina herrar, vi har hamnat i ett oväder.
Resan kommer att bli skumpig-
-så se till att ha säkerhetsbältena knäppta. Tack.
-Var är mina tabletter? -Du tog alla i New York.
Herregud!
-Slappna av bara. -Jag kan inte. Jag är livrädd.
Jag önskar att jag bett på riktigt och inte bara gjort lustiga ljud.
Kom igen.
Ta det lugnt. Känns det okej?
Jag vill inte dö, Douglas.
Du kommer inte att dö, det är bara turbulens.
Jag menar att jag aldrig vill dö.
Med min tur, lär du inte göra det.
Douglas...
När min tid är inne, hamnar jag däruppe eller därnere?
-Jag tror däruppe. -Det hoppas jag med.
Fast genom åren har minst ett dussin personer sagt till mig:
''Du kommer att brinna i helvetet, Spooner.''
Men jag tycker ändå inte att du är helvetestypen.
Därnere vill de ha ondska. Du är inte ond, du är. . .
Du är utmattande.
-Tack, Douglas. -Ja.
-Förlåt att jag kallade dig fet. -lngen fara. Det var inte snyggt gjort.
Med det sagt, bör du tala med piloten, för jag blir snart hysterisk.
Mina herrar, vi ska göra en oplanerad landning-
-om cirka fem minuter.
Oroa er inte, den skrikande mannen kommer att stiga av planet.
Då säger Freddy till mig:
''Det är inget Lionel-lok, det är en kopia.''
Men där bedrog han sig, för jag såg att det var äkta på skorstenen.
Så jag köpte det för en spottstyver.
-Du skämtar. -Det är helt sant.
-Så himla bra. -Och här kommer det bästa.
Tre år senare är jag på tågmässa i Utica. . .
-Ja. -. . .gissa vem som kommer fram. . .
. . . med den ynkligaste godsvagn du sett?
Jag tror att jag vet. . . Vänta.
Ett ögonblick.
Hallå?
Va? Skit också.
Okej, jag kommer direkt.
Okej, hej då.
-Kris på kontoret. Jag måste sticka. -Så trist.
Ja, jag vet. Men lås efter dig bara. Tack.
Välkommen till DAYTON
STOL FÖR TV-TlTTANDE
Okej, så vad föredrar du?
Daytons snökula eller Daytons ostbricka?
Okej, ostbrickan alltså.
Synk: stoffinho17